- Detta har hänt... - Är det ett läkande trollspö?
Det får inte hamna i fel händer.
- Så vi håller tyst? - Ingen får veta.
Åtminstone inte förrän vi vet vad det är.
Om du blir hexenbiest igen?
- Vi har aldrig pratat om det. - Om det händer löser vi det då.
- Vem jobbar du åt? - De som ska förändra ditt liv.
Du blir stadens mäktigaste man.
Du behöver en familj. Du har en dotter.
- Hur vet du det? - Och Adalind är mamman.
TVÅ KVÄLLAR TIDIGARE
"Världen är full av uppenbara saker som ingen ser av en slump."
Ring Stapleton och tala om att de har till måndag morgon på sig-
- att bjuda över oss på fastigheten på Baker Street.
Nåt mer som måste göras nu?
Era vänner Drew och Laura firar sin tioåriga bröllopsdag på söndag.
Jag borde köpa nåt passande. Försök hitta nåt.
- Hur mycket får det kosta? - Under 500 dollar.
Ha en trevlig helg, mr Baske. Vi ses på måndag.
- Hej, mamma. - Är du på väg?
- Jag jobbade sent, men är snart där. - Jag har gjort en gryta.
Det låter bra. Vi ses snart.
- Jag älskar dig. - Och jag dig, mamma.
Nej.
- Hur långt ska vi gå i dag? - Vi borde stanna. Solen går ner.
- Hallå? - Är Nick hemma?
- Ja. Ska jag hämta honom? - Nej.
Kan du prata?
Ja. Handlar det om Diana?
Jag vill inte ta det på telefon. Kan vi träffas i morgon?
Jag antar att jag inte ska säga nåt till Nick?
Helst inte. Vi ses i morgon.
- Några framsteg? - Det kan man säga.
- Har du lyckats öppna dörren? - Ja.
- Vad hittade du? - Mer tunnel, tror jag.
Jag får fortsätta senare. Jag måste ta en dusch.
Du lever!
God morgon, mina herrar. Fast den är inte god.
Mannen heter Doyle Baske.
Han var på väg till sin mamma när han fick punktering och krockade.
Det hände inte här.
Han blev attackerad av en stor hund.
Han lyckades fly, föll och hittades av en lastbilschaufför.
Sjukvårdarna har hittat bitmärken på honom-
- men de kommer inte från en hund, utan från en människa.
Därför ringde jag till er.
Han var väldigt blodig, men de hittade inga stora sår.
- Så var kom allt blod ifrån? - Precis.
Jag mår bra.
Vi vet inte om ni har inre blödningar eller skallskador.
Doyle Baske? Inspektör Burkhardt och Griffin.
Jag blev angripen av en man och hans hund.
Jag såg dem inte speciellt bra. Jag fick punktering och krockade.
- Kan vi få se legitimation? - Visst.
- Vad jobbar ni med? - Kommersiella fastigheter.
- Och ni skulle besöka er mamma? - I går kväll.
Jag åker dit nån gång i månaden. Hon bor ensam.
- Vart ska ni nu? - Tillbaka till min bil.
Vi kan skjutsa er, om vi får ställa några frågor på vägen.
Ni hade tur som inte blev skadad.
- Blev ni attackerad här? - Nej, därborta.
Jag försökte ringa, men hade ingen täckning.
Jag minns hundens attack, men sen är allt suddigt.
Jag sprang in i skogen och hamnade där jag hamnade.
- Medvetslös mitt på vägen? - Ja.
Det var mörkt och jag försökte komma därifrån.
Dessutom hade jag precis krockat och tänkte inte så klart.
Ni kan ha hjärnskakning.
Jag ska besöka till en läkare, men först måste jag åka till mamma.
Minns ni vad det var för slags hund?
Jag är ingen hundkille. Den var stor och hårig.
- Vi kör er till er mamma. - Tack. Jag ska bara ta min portfölj.
Tack för att du kom.
Så det här är alltså Kelly.
Vad vet du om Diana?
- Du ser bra ut. - Du med. Berätta om Diana.
- Minns du Meisner? - Vi har träffats. Han är här.
Har han inte berättat?
- Berättat vad? - Han var med i helikoptern.
Han dödade kungen och tog Diana.
- Har Meisner Diana? - Han har henne inte nu.
Enligt honom lämnades hon till motståndsrörelsen.
Han lovade mig att hon var i säkerhet.
Men du har inte träffat henne?
Det viktiga är att vår dotter lever och inte är hos kungafamiljen.
- Jag vill träffa henne. - Ha tålamod.
Jag vill ha tillbaka henne.
Oj... Det där var intressant.
- Vet Nick? - Nej.
- Tänker du berätta? - Jag vet inte. Du håller tyst.
- Det här känns bekant. - Jag menar allvar.
Om Nick får veta kan det bli problem.
- Vi har en son ihop. - Och vi har en dotter ihop.
Jag kanske ska bo ihop med er båda två. Det låter väl kul?
Glöm inte vad som hände med den förra hexenbiesten.
- Jag är inte Juliette. - Jag vet, men...
Jag vill inte att nåt ska hända dig.
Och jag vill inte att nåt ska hända dig.
Jag vill helst inte att ni säger nåt till mamma om attacken.
Okej. Men vi vill ha din skjorta.
Allt blod kanske inte är ditt.
Vi kan använda det till att identifiera angriparen.
Där är min mamma.
- Mamma. - Jag har varit så orolig. Vad hände?
- Är det där blod? Är du skadad? - Det ser värre ut än det är.
Jag fick punktering och körde av vägen.
De här poliserna skjutsade mig hit. Jag har glömt era namn.
Inspektör Burkhardt och Griffin.
- Du skrämde mig. - Jag hade ingen mobiltäckning.
Ringde ni polisen i går när han inte kom?
Nej. Jag trodde att han bara var försenad.
- Tack för skjutsen, killar. - Om vi vill få tag på er...
Här är mitt visitkort, med mitt telefonnummer. Ring mig.
- Er skjorta. - Jag ska bara hjälpa mamma in.
Är det inte underligt att han inte vill berätta om attacken?
Om min mamma bodde här ensam skulle jag berätta så att hon låste.
Han kanske berättar när han har tagit av sin blodiga skjorta.
Varsågoda. Tack igen.
- Doyle är inte dömd för nåt. - Familjen är förmögen.
De har ägt huset där hans mamma bor sen 1800-talet.
Han har jobbat på samma företag i fem år och är singel.
Men blir nedblodad på väg hem till sin mamma.
Enligt analysen av blodet på skjortan kommer allt blod från människor.
- Förväntar ni er två blodgrupper? - Det var en angripare och hans hund.
Vi har hittat tre blodgrupper, och ingen är från en hund.
Så han blev angripen av två personer och ingen hund?
- Hunden kanske är wesen. - Och springer runt i skogen?
Kolla om nåt sjukhuset har fått in några bitskador i natt.
Ring Monroe och Rosalee. Vi borde åka ut och följa Doyles spår.
Här körde han av vägen och krockade med ett träd.
Han sa att han gick hitåt.
- Mamman bor 5 km härifrån. - Ge mig den.
Jag skulle få kväljningar av det där.
Det räcker. Och ja, du skulle få kväljningar.
Jag följer efter i bilen.
- Rachel? - Ja.
- Är du ensam? - Ja.
- Har du fått ett beslut? - Inte än, han är väldigt försiktig.
Du måste övertyga honom om att det är rätt beslut.
- Jag förstår. - Bra.
Jag behöver träffa dig i dag.
Vänta lite. Jag tror...
Han lämnade vägen.
Känner du lukten av angriparen eller hans hund?
Än så länge är det bara Doyle.
- Känner han Doyles lukt? - Han lämnade vägen här.
Doyle sa ju att han blev angripen på vägen.
Vänta... jag känner en ny doft.
- Nåt mer än Doyle. - Jag känner det också.
- Vad är det? - Död.
- Doyle ljög inte om attacken. - Men vem attackerade vem?
De kanske också blev angripna av mannen med hunden.
Nej, det här har inte en hund gjort.
Det luktar lite som blutbaden, men inte riktigt.
Enligt Doyle var det en hund. Han såg ett wesen eller ljuger.
De här kropparna kan förklara de tre olika blodgrupperna.
Det verkar som de var ute och vandrade.
James Kriminski från Tillamook.
Det verkar som kreditkort och pengar är kvar.
Samma här. Hon är också från Tillamook. 514 North Adams.
Troligtvis hans fru. Daphne Kriminski. Jag anmäler det.
Vänta lite. Det här är ju stigen, eller hur?
De borde ha gått på stigen om de vandrade i skogen på kvällen.
Särskilt när det är fullmåne.
- Det var fullmåne i natt. - Det är det jag menar.
Det här var ingen blutbad.
- Han har blod på tänderna. - Det kan förklara Doyles bitmärken.
Det här är bara en chansning, men det var fullmåne i natt.
Det var första natten av tre med fullmåne.
Det här kan handla om, få inte panik nu, en lykantrop.
- Herregud. - Är det ett wesen?
Ja och nej.
Det där är en lykantrop.
- Är det en sjukdom? - Ja. Som bara blutbaden får.
"Det en genetisk mutation som i sällsynta fall drabbar blutbaden."
"Den överförs recessivt och påverkar sällan avkomman."
"Lykantropi visar sig endast fysiskt under de tre nätterna med fullmåne."
- Så det är varulvar? - På sätt och vis.
Det är ett tillstånd som gör blutbaden tillfälligt galna.
Den som träffar på en lykantrop tror att det är en varulv.
Vissa familjer dödade sina egna barn om de utvecklade symtom.
Jag trodde att den här sjukdomen var utrotad.
Tror vi att Doyle är lykantropen?
Det är inte liken. Ingen dödar två lykantroper utan ett raketgevär.
- Finns det nåt botemedel? - Jag tror inte det, men jag kollar.
Om lykantropen blir påverkad av fullmånen...
Så händer det två nätter till. Om det är Doyle dödar han igen i natt.
- Doyle sa att det var en hund. - Men vi hittade en man och en kvinna.
- Hur hittade ni dem? - Vi spårade dem med Monroes hjälp.
- Det säger vi inte till åklagaren. - Monroe tror att det är en lykantrop.
- Är det bekant? - Grunden för varulvsmyten.
I natt är den andra av tre nätter med fullmåne.
Om Doyle är en lykantrop låser vi in honom.
Och om det inte är han? Hans familj har kontakter.
- Och om vi har rätt? - Då har vi en galen lykantrop här.
- Hellre här än i frihet. - Vi kan isolera honom.
- Hans mamma måste veta. - Det kanske var därför han åkte dit.
- Och lämnade bilen. - Okej. Plocka in honom över natten.
- Ja? - Jag har labbrapporten på paret.
Samma blodgrupper som på skjortan.
- Det blir mörkt om tre timmar. - Hämta honom.
Så han är wesen.
- Vad är han? - En lykantrop.
- Vad är det? - En dopad blutbad.
Se till att isoleringscellen är tom. Vi behöver den.
Vad händer när han förvandlas och lever rövare i tolv timmar?
Det skapar uppmärksamhet.
När vi vet att han är lykantrop söver vi honom.
Vi? Med vad?
- Jag hittar inget. Gör du det? - Nej.
- Det finns inget botemedel. - Jo då.
Att föräldrar som misstänker nåt begraver sitt barn levande.
- Det är Nick. - Bara han inte vill ha botemedlet.
Hej, grabben. Det finns inget botemedel.
- Vi sätter honom i en cell i natt. - Det blir kul...
Vi kommer att behöva söva honom.
Det kan jag fixa. En dos schlaftrunk räcker.
Dubbel dos. Det är en lykantrop.
Vi vill prata med er son, mrs Baske.
- Har det med olyckan att göra? - Ja. Vi har några frågor.
- Får vi komma in? - Jag hämtar honom.
- Tror du att hon varnar honom? - Vi ska inte känna till lykantroper.
Om solen går ner spelar det ingen roll vad de tror att vi vet.
Hej. Vet ni nåt mer om mannen som anföll mig?
Ja, men ni får följa med till stationen och titta på bilder.
- Jag har middagsplaner i kväll. - Det här kan inte vänta.
- Jag kan inte åka härifrån i kväll. - Vi insisterar.
- Vad handlar det här om? - Vi utreder ett dubbelmord.
Vi tror att mördaren anföll er son.
- Men han kan inte åka härifrån. - Han kommer hem i morgon.
- Då är det för sent. - Ingen fara, jag hämtar min jacka.
- Låt dörren vara öppen. - Jag ringer min advokat.
- Vart ska han ta vägen? Vad gör han? - Han flyr!
Det här är privat egendom!
Nej! Ni får inte gripa mig!
- Varför inte? - Mamma är helt ensam.
- Varför flydde du? - Två personer har ju mördats!
Snälla, jag måste stanna här!
Sluta! Han har inte gjort nåt!
Blanda er inte i. Förvärra inte situationen.
Ja? Skicka in henne.
- Tack, Wu. - Varsågod.
Hoppas att jag inte stör för mycket. Jag vill visa dig en sak.
Gallaghers röstantal har fallit med 25 procent tack vare dig.
Han gjorde det, och det tystades ner.
Men vi hade inte känt till det utan dig.
Du är inte här för att tacka mig.
Tiden rinner ut. Du måste bestämma dig. Säg ja eller nej.
Du kan vinna det här och mycket mer.
- Jag kanske är nöjd här. - Var på rätt sida av historien.
- Vad gör ni? Varför låser ni in mig? - Du flydde och vi måste rapportera.
- Åtalar ni mig? - Vi vet inte än.
- Jag skulle ju titta på bilder. - Senare.
- Om en kvart vet vi. - Har ni det lugnande medlet?
Det tar fem minuter innan det verkar.
- Hur får vi i honom det? - Pilbåge.
- Fyra pilar. - Det funkar.
- Jag måste prata med dig. - Eve.
Jag är i garaget. Ta med Hank. Jag stannar inte länge.
- Var det Eve? - Ja.
- Vad ville hon? - Hon sa att hon ville prata.
- Ska du verkligen göra det ensam? - Hon vill prata med dig med.
- Vad vill du? - Känner ni till det här?
- Vad är det där? - En valkampanjsaffisch.
Ställer kommissarien upp i borgmästarvalet?
- Var fick du tag på den? - Det behöver ni inte veta.
- En transportetikett. Och? - Titta på datumet.
SKICKAT 2016-02-15
Den 15:e. Ska det betyda nåt?
Den skickades fyra dagar innan Andrew Dixon blev mördad.
- Kände kommissarien till det här? - Nån i Dixons stab gjorde det.
- Vem? - Rachel Wood.
- Dixons mediechef. - Hon kan inte vara den enda.
Vi måste ta reda på om Renard visste.
Renard kan inte ha vetat. Jag såg hans reaktion på mordet.
Nej. Men vet han nu?
HW tror att nån i Dixons stab visste att han skulle bli mördad.
- Så det var en konspiration? - Kanske.
Konspirationer intresserar mig, men det är mörkt.
- Vi måste göra det här nu. - Kom igen.
- Vi börjar med en. - Det borde räcka.
Vad fan?
- Vad är det? - Wu.
- De släppte Doyle mot borgen. - Vi vet.
- När? - För några minuter sen.
- Han kan vara kvar i byggnaden. - Precis.
Stoppa undan det där.
- Doyle! - Jag blev släppt mot borgen. Vad?
Släpp mig. Jag sa ju att jag blev släppt mot borgen!
Ni förstår inte. Jag måste åka!
- Han har inte förvandlats än. - Vad är det där?
- Söv honom! - Han är ingen lykantrop.
- Vet ni? - Ja, men du är inte vad vi trodde.
Vem är då lykantropen?
Letar vi verkligen efter en lykantrop?
- Ni fattar inte. - Det är hans mamma.
- Du sa att en hund angrep dig. - Jag försökte skydda henne.
Jag visste vad som skulle hända.
Jag sprang så fort jag kunde, men jag kom för sent.
Jag försökte hindra henne. Det var därför jag blev så blodig.
Men sen gav hon sig på mig.
Jag sprang, föll ner för vägvallen och slog i huvudet.
Om ni vet vad en lykantrop är vet ni vad jag pratar om.
Mamma kan inte kontrollera sig själv. Hon vet inte vad hon gör.
Jag måste åka tillbaka, annars kommer hon att döda igen.
- Hon låser in sig i ett rum. - Det funkade inte i går.
- Då trodde hon att jag skulle komma. - Ge mig pilbågen.
- Ni får inte skjuta mamma. - Det är lugnande medel.
Det söver henne bara, hoppas jag.
- Okej. - Stanna härute för säkerhets skull.
Nej!
Vi kom för sent. När dörren inte är låst utifrån stannar hon inte kvar.
- Hon är inte kvar i huset. - Hörde ni också det där?
- Det kom därifrån. - Ska vi ge oss ut i skogen?
Hallå... Det är min mamma, ni får inte skjuta henne.
- Hon jagar igen. - Men hon kan inte hjälpa det.
Hon har dödat två personer.
Jag försöker söva henne, men om det inte funkar...
Kom igen.
Vänta! Vi korsade precis hennes spår.
Den här vägen.
Här är hennes doft väldigt stark.
Doyle är inte här. Han är borta.
- Han tänker varna sin mamma. - Man varnar inte en lykantrop.
Ska jag leta reda på honom?
Jag följer med.
Nu går vi.
- Det är i alla fall fullmåne. - Det är problemet.
Vänta lite... jag hör nåt.
- Vart tog du vägen? - Spring.
Här borta, Wu!
- Hank! - Hon har gått tillbaka.
Akta dig, Wu! Hon är på väg mot dig!
- Ge henne det lugnande medlet. - Det provocerar henne bara.
Mamma! Det är ingen fara. Det är jag, din son.
Det är ingen fara. Lyssna på mig.
Jag tar hand om det här. Du skadar inte mig, mamma.
Herregud!
Förlåt mig.
Mamma. Mamma.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!